Další pěknou neděli mezi kamarády a v krásném prostředí nám zařídili Tomáš a Jarda z LMK Roudnice nad Labem.
Měl jsem obavy, že jedeme pozdě, ale stojánka byla poloprázdná. Karel s Martinem poletovali, Míra se kochal a Franta „ladil“.
Pořadatelé dorazili „až po nás“, ovšem s perfektním vybavením. Létat se mělo až od 10:00, bohužel tuto informaci zaslechla i má žena, kterou jsem „donutil“ vstávat v 6 hodin ráno 🙂 , snad mi už odpustila.
Martinovi se nelíbil regulátor, dokonce se chtěl odhlásit ze soutěže. Metodou pokusu a omylu určil jako viníka problémů výškoměr, soutěž odlétal s půjčeným přístrojem (Karle, máš další plus za fair play, kolikáté letos už?).
V Roudnici se nikam nesmí, modeláři nesmí ohrozit „velký provoz“. Pilotů se nás sešlo 12, soutěž Tomáš vyhlásil na 7 kol po dvou skupinách.
Počasí se vyvíjelo v průběhu dne. Na první kola bylo spoustu termiky, proměnlivý vítr, proto mohl Karel létat s winglety. Povšimněte si vysoké trávy, plochy přilehlé ranveji jsou přírodní rezervací a nesmí se sekat. Okolí startovacích/přistávacích bodů jsme si vyšlapali, gumicuky ale v Roudnici asi skončily, sobotní soutěž F3L musel pořadatel zrušit (ne, že by mi to nějak vadilo 😉 ).
Rychlý model do větru, postupně totiž vítr zesiloval až na „couvací“ rychlost.
Vypadlé táhlo od plovoucí výškovky, flatr a bum. Modely jsou překvapivě pevné, škody opravitelné i na letišti (kdyby to člověk potřeboval). Fotka pochází přímo od pilota, dík. Ve stejném kole a jen asi o 50 m dále spadl i Franta, prý na „rušení“.
Bohužel to nebyly jediné havárie, ještě před Karlem a Frantou „vyplašil chráněné sysly“ Ivan. Naštěstí model spadl před hangárem, i v tomto případě mělo být příčinou rušení. Nevím, možné to je, mně telemetrie hlásila o hodně víc ztracených rámců než jindy a jinde, ale žádný problém s řízením jsem nezaznamenal.
„Uhlířské“ depo aneb rodinná idyla. Utkvěla mi v paměti věta Řádovic maminky: „Samoměření? Tak to si zase neodpočinu“. A Pavel okomentoval Honzovo přistání slovy: „To si spravíš sám.“ Jak píšu, rodinná idyla 🙂 .
Dravci omezení letového prostoru nedodržovali. Lety ve formaci s luňáky jsou pamětihodnými okamžiky. Říkali jsme si, zda by luňák po vypuštění v 90 m naletěl maximum bez mávnutí křídly. Já bych si vsadil, že ano 🙂 .
Jirka věří červené, viditelnost bez kompromisů.
Tady se mi povedl záběr, z něhož by mělo být zřejmé, proč motýla na RESku nedávat 🙂 .
Přistávali jsme přes asfaltovou plochu, na kterou jezdí trénovat autoškola. Mně to jejich „vrčení“ lezlo na nervy 🙂 , ale naštěstí to byla jediná újma, nikdo nikoho netrefil, nikdo nikomu nic nepřejel.
Míra se furt jen usmívá, i když proč by se kdo měl na letišti za slunečného dne mračit, že?
Martin létá trochu jinak než my ostatní, nebojí se pustit model po (i dost silném) větru. Hezky se na to kouká.
Jarda a Tomáš v akci, jeden vteřiňák, druhý aktivátor – jen utržená koncovka táhla 🙂 .
Jak Petr, tak Vašek létají se silně upravenými Resiky. Mně přišlo, že jim chyběly „koně“, Hacker s převodovkou má vynikající účinnost, ale proti větru se modelům pod motorem moc nechtělo. Možná se mi to jen zdálo, nevím.
Hrozně rychle to uteklo, za nějaké 4 hodiny bylo po soutěži. Výsledky jako fotka. Tomáši a Jardo, dík!
První kolo jsem letěl se Sýčkem, potom už jen se Slite. Pocity ze svých výkonů jsem měl velmi smíšené, za vítěze jsem tipoval Martina; o to větší překvapení mi Tomáš připravil při vyhlašování. Opět tedy děkuji soupeřům, že létali ještě hůř než já. Kluci, jestli se ale nezlepšíte, ztratím motivaci a nikdo vás nebude fotit a o vás psát 😉 .
Honza
12. 6. 2023
Honzo, soupeři nelétali hůř než ty, jen nás prostě provází smůla, což se Tobě zjevně vyhýbá. 😀
Ivan, Frant a já havárie, Vašek – start s prázdnou baterkou, no a Martin – šáhnutí na model před změřením = nula za přistání. 🙁
Zkrátka bodové ztráty které Tebe nepotkaly……
Takže piš a foť dál, moc hezky se to čte.
A taky chválím pořadatele, i přes místní omezení to byla pohodová soutěž, jen více takových.
Ahoj Karle,
děkuji za pochvalu. Ano, mám kliku, uznávám, však to jednou skončí 😉 . Už máš éro spravené? Přemýšlím už dlouho o výhodách a nevýhodách plovoucí výškovky. Tvá, byť neúmyslná, leč názorná demonstrace asi rozhodla, že zůstanu u klasiky 🙂 .
H.
Ahoj Honzo,
éro už je opravené, pár maličkostí. Tentokráte byla ke mě hlína milostiva – obvykle je výsledkem kolmého pádu ze třiceti metrů totální destrukce….
Tenhle eroplán vydrží fakt hodně, asi důsledek původní „gumicukové“ konstrukce.
Ale výškovku budu dělat novou, moje aerodynamické vylepšení se zjevně minulo účinkem.
Teď jen váhám, zda pro návrh nové výškovky použít koncepci od Tebe nebo Marka Drely. 🙂
Ahoj Karle,
překvapivou odolnost, ale i opravitelnost RESek jsem zaznamenal 🙂 , je to dobře. Podle mě je u plovoucí výškovky důležité, aby byl bod otáčení okolo 25% hloubky a také v rámci možností v ose profilu (tj. okopíruj Allegro).
H.
Ano, Allegro-Lite od Drely je přesně to, co mám na mysli.
Bod otáčení má originál v 35% – to asi použiju.
Jedna věc je VOP na výkrese, a úplně jiná věc jsou prkýnka balsy, ze kterých bych měl vyklofat profil HT08 5%. 🙁
Nu a o hmotnosti, která mi stále vychází dvojnásobná než potřebuji raději nemluvit.
Tohle bude vostuda….
Ten Hacker s převodovkou má z mého pohledu úplně nesmyslné kV – motor s kV jen 2200 a k němu převod víc než 4:1 je prostě až snad blbost – vyžaduje velkou vrtuli, přitom ale nevyužije převodovku k možnosti snížit Ri vinutí atd.
Pro srovnání v lehkých F5J se létala sada https://www.reisenauer.de/aid-2179-Leopard-LC250-25-6T-5300-5500KV-br-with-Micro-Edition-5-1NL.html , což je přesně to, k čemu je převodovka dobrá – najednou šel použít motor s kV5500 s daleko menším Ri, takže klidně snesl těch maximálně i přes 40 ampér. Ve výsledku ta mnou odkázaná sada vážila jen o 15g víc než „RES sada“ od Hackera, ale byla přitom v relaci 300W nudná pohoda, v případě nutnosti i někam nad 450W zatímco Hacker je něco kolem 120W – to je děsný nepoměr.
K té převodovce měl mít motor této velikosti kV aspoň 4000, to by najednou šlapalo úplně jinak, ale bohužel 🙁
Ahoj Tomáši,
na tom, co píšeš, něco je, ale když on je ten Hacker tak krásnej 🙂 . Výše jsem napsal, že chybí „koně“, což není úplně pravda. On ten pohon dá modelu stoupavost více než dostatečnou (http://www.rcex.cz/?p=6577) při velmi rozumném odběru, ale proti tomu jde malá „pitch speed“ (otáčky x stoupání vrtule). Když se model zrychlí, výrazně klesá tah (psal jsem o tom dávno třeba v těchto článcích – http://www.rcex.cz/?p=265). Možná by stálo za to vyzkoušet „čtvercovou“ vrtuli s větším stoupáním a menším průměrem. H.
Mohu jen poopravit komentář k mé havárii modelu. Teprve doma jsem zjistil, že se vyšrouboval jeden nezajištěný šroubek na kuláku na servu a jedna část motejla zůstala v krajní poloze. Model je poslepovanej a lítá nadále dobře. jen trochu přibral na váze…